1.+Olav+Duun



= Olav Duun (1876-1939) = Olav Duun ble født i Namdalen i Nord-Trøndelag i 1876. Han var en norsk forfatter og lærer. Duun giftet seg i 1908 med Emma Møller og flyttet til Botne ved Holmestrand der han var lærer frem til 1929. Der bodde han til han døde i 1939.

Duun debuterte i 1907, det samme året som Sigrid Unset, Johan Falkberget og Herman Wildenvey. Hans særpregede verk baser på det Nord-trønderske miljøet han vokste opp i. I tillegg til å skildre miljøet tok Duun opp psykologiske og om eksistensielle spørsmål kjærlighet, ondskap, offer og overlevelsesevne. Disse tingene gjør til at Duun som forfatter passer inn i det moderne prosjektet, fordi Olav Duun er en av forfatterne som var mest opptatt av det som er rett og galt. For eksempel i romanen Medmenneske stiller han spørsmålet: Er det riktig av en god person å drepe et vondt menneske? Han gir derimot ikke et konkret svar på spørsmålet og leseren må selv bestemme hva som er rett og galt.



= Medmenneske (1929) = I 1929 gav Duun ut romanen Medmenneske som i dag blir regnet som en av de beste innenfor norsk litteratur. I utdraget kommer vi inn i situasjonen som oppstår rett etter at Ragnhild har drept svigerfaren sin. Hun kommer inn etter å ha hogget ved og møter mannen sin Håkon. Det var mens hun hogget ved at hun drepte svigerfaren sin, Didrik. Utover dagen har hun mange muligheter til å tilstå, men hun klarer ikke å ta motet til seg. Det ender med at Håkon tilslutt finner faren sin død, uten at Ragnhild har tilstått eller kommer til å gjør det.

Innholdet i romanen er på mange måter moderne på grunn av at Ragnhild har et dilemma om hva som er rett og galt. Hun vet selv at det var nødvendig å drepe svigerfaren, men hun vet ikke om hun skal tilstå eller ikke på grunn av at hun ikke vet hvordan andre vil oppfatte avgjørelsen hun tok. Utdraget slutter med at leseren får en følelse av at Ragnhild har forstått at hun må leve med valget hun tok resten av livet og at det kommer til å bli vanskelig, men at hun velger å holde det skjult.

Synsvinkelen i utdraget er autoral, det vil si at fortelleren står utenfor handlingen. Synsvinkelen er både refererende, der fortelleren ser alt utenfra, men forfatteren har også brukt allvitende synsvinkel. Ved å bruke allvitende synsvinkel kan leserne "lese" hva Ragnhild tenker og føler, noe som gjør at vi leserne forstår situasjonen til Ragnhild og knytter dermed et nært bånd med henne. Dette sitatet; //"Nei, er han ikkje heimkommen? Det var sagt så naturlig, ho måtte undre seg sjølv",// er et godt eksempel.

Handlingen utspiller seg på en nordtrøndersk gård mellom Ragnhild, hennes svigerfar Didrik, svigermor og mann Håkon. Gårdsmiljøet blir skildret. For eksempel ”Ragnhild hadde hogd ved og fått kjelen i kok” eller ”Ho gjekk ut og pumpa vatn til fjøset”.

Formen og skrivemåten Olav Duun har brukt i dette tilfellet er tradisjonelt fordi språket er enkelt og forstå. Handlingen starter med begynnelsen og slutter med slutten. Budskapet og det moralske dilemmaet til Ragnhild kommer tydelig frem for leserne.

Utdrag finnes i Grip teksten Vgs 3 på side 407.

= Spørsmål: =

1. Når debuterte Olav Duun, og hvem andre debuterte samtidig? 2. Hva særpreger verkene som Olav Duun skrev? 3. Hvilke temaer tok han opp i tekstene sine? 4. Fortel kort handlingen til utdraget, //Medmenneske//? 5. På hvilken måte er formen og skrivemåten i Medmenneske tradisjonelt?

media type="custom" key="8717354" align="center"

Otto Hageberg fortel om romanen som reknest som Olav Duuns fremste verk. Hva virkemiddel bruker forfatteren for å få frem spenningene i Ragnhild, og hvordan er forholdet mellom ho og Didrik, svigerfaren? Olav Duun skrev et særeige språk, nynorsk med sterke innslag av namdalsdialekt. Mellom annet skrev han ikke bokstaven ”t” til slutt i bestemte intetkjønnsord, slik som i navnet på romanserien Juvikfolke. Hageberg har arbeidd mye med Olav Duun sine bøker.

= Kilder: = - Grip teksten side 407 og 161 - []