Nyrealisme

__**Nyrealismen **__ I rundt 1900 startet en ny tid. Dette tiåret døde mange av de annerkjente norske forfatterene, samtidig som mange nye komt til. I 1905 debuterte mange nye forfattere som tok for seg det sosialhistoriske. Disse forfatterene var blant annet Johan Falkbergetog Olav dunn. Førstnevnte skildret arbeiderklassen og var blant annet dikter. Olav dunn skildret naturen og folket. Dette fokusskiftet innledet en ny periode. Denne nye perioden het nyrealismen.

Nyrealismen tar for seg enkeltpersonens utvikling og forholdet mellom individ og samfunn. Perioden blir også betegnet som den etiske realismen. Nyrealismen endrer fokuset fra å være mindre opptatt av samfunnsstrid og idedebatt. Folkeliv og sosiale forhold blir skildret samt at arbeideren blir dratt frem i lyset. Roman en er den største sjangeren innenfor nyrealismen og her ønsker man å finne verdier i fortiden og linjer i den historiske utviklingen. I romanene møter man ofte personer som stå ovenfor etiske problemstillinger. Det nyrealismen tar opp er moralske problemer som mennesket i valgsituasjoner, og konflikter i det indre som f.eks sjelen i konflikt. Typiske trekk for denne perioden er skyldfølelse og angst, og spiller mye på samvittighet. Det er vanlig at folk føler skyldfølese for seg selv og andre og en følelse av ansvar ovenfor samfunnet.

Kilde : Grip teksten Vg3